{"id":2565,"date":"2020-04-19T13:37:50","date_gmt":"2020-04-19T13:37:50","guid":{"rendered":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/bijela-nedjelja-susret-s-upnikom\/"},"modified":"2020-04-19T13:37:50","modified_gmt":"2020-04-19T13:37:50","slug":"bijela-nedjelja-susret-s-upnikom","status":"publish","type":"post","link":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/bijela-nedjelja-susret-s-upnikom\/","title":{"rendered":"Bijela nedjelja – susret s \u017eupnikom"},"content":{"rendered":"
Danas bi, da stanje nije izvanredno, u na\u0161oj \u017eupnoj crkvi bila prva sveta pri\u010dest. Graja bi bila oko crkve – jer djeca su to. Crkva bi bila prepuna ljudi, a u njoj sve\u010dana blagost, bijele haljine i ti\u0161ina. I\u0161\u010dekivanje prvog susreta s Isusom u svetoj pri\u010desti. Djeca radosna, \u010dista srca, molila bi \u201eMajko zapali svije\u0107u, kraj mene tiho stani\u2026\u201c, majci suza u oku, u srcu neka \u010dudna toplina, a u glavi pitanje – o Bo\u017ee, pa kad je ovo moje dijete ve\u0107 prije doraslo sakramentu pri\u010desti, kad li pro\u0111o\u0161e sve te godine?<\/span><\/p>\n <\/p>\n Bijela je nedjelja. Doba korone. S obitelji sam sudjelovao na svetoj misi, prate\u0107i TV prijenos iz vinkova\u010dke crkve \u0106irila i Metoda. Kad je zavr\u0161ila misa, pogledam skoro \u0107e jedanaest sati. \u017dena i k\u0107erka, uhvati\u0161e se dovr\u0161avanja ru\u010dka. Promislih \u0161to bih ja mogao \u010diniti, do ru\u010dka je jo\u0161 puni sat? Nisam jo\u0161 ni dovr\u0161i misao, ve\u0107 me preplavi ideja, spremih se i zaputih pravo u na\u0161u crkvu. <\/span><\/p>\n Do\u0161av\u0161i pred crkvu. Ugledah vrata \u0161irom otvorena. Stadoh na dovratku. Bolno mi je bilo u\u0107i u otvorenu crkvu, koja je zjapiv\u0161i prazna, odzvanjala gromkom ti\u0161inom. Sabrah se i u\u0111oh. Ugledah otvorena i bo\u010dna vrata, zrak \u010dist, virusa nema. Krenuh prema sveti\u0161tu. Presreto\u0161e me dvije zaigrane zunzare. Naru\u0161avaju\u0107i ti\u0161inu, koristile su slobodan teren za igru. Pusta crkva me ugrizla za du\u0161u – nagnav\u0161i mi suzu na oko. Kleknem gdje ho\u0107u, svugdje mjesta – mogu birati. Ipak tu\u017eno… <\/span><\/p>\n Sabrah se i popri\u010dah sa mojim Isusom. <\/span><\/p>\n “Eto me Isuse moj, \u0161to da ti ka\u017eem? Zna\u0161 ve\u0107 \u0161to bih te molio, pa usli\u0161i, ako je volja Tvoja! Hvala ti za sve ono \u0161to mi daje\u0161, hvala Ti za moju obitelj i prijatelje, budi uz nas u sve dane \u017eivota na\u0161ega.” – pomolih se. <\/span><\/p>\n Zatim napravih par fotografija, za \u017eupni portal, vama za pokazati – crkva otvorena, tko ima o\u010di neka vidi. <\/span><\/p>\n <\/p>\n <\/p>\n Jurjevo \u0107e za par dana, Zeleni Juraj ve\u0107 je obavio puno posla, priroda se naglo budi. Vrijeme, kona\u010dno, pravo proljetno. Korona nas pritisla, kvari do\u017eivljaj. Bijela je nedjelja. Iza\u0111oh iz crkve. Bli\u017eilo se podne. Velim sad brzo pravac ru\u010dak, da me moji ne \u010dekaju. Kod nas je po starom dobrom obi\u010daju ru\u010dak nedjeljom uvijek u podne, bijeli stolnjak, svije\u0107a… “da nam jelo ne bi zagorjelo ili, ne daj Bo\u017ee, smrdljivi martin upao u lonac”.<\/span><\/p>\n Sjetim se te njegove \u0161ale svaki put, kad postavljam stol za nedjeljni ru\u010dak. Naime, \u017eupnik je u vi\u0161e navrata na misi “grubo se \u0161ale\u0107i” zagorenim loncem i smrdljivim martinom, \u017eelio potaknuti nas nazo\u010dne da nedjelju u\u010dinimo druga\u010dijom od ostalih dana, te postavimo bijeli stolnjak i zapalimo svije\u0107u. Neka se i oni uku\u0107ani koji su bolesni, pa ne znaju koji je dan, ili ne daj Bo\u017ee, zanemarili odlaske nedjeljom na misu – po stolnjaku i svije\u0107i prisjete da je tog dana – nedjelja dan Gospodnji. <\/span><\/p>\n Po izlasku iz crkve \u017eurno se zaputih prema automobilu te ugledah – vrata \u017eupnog stana \u0161irom otvorena. Odlu\u010dih virnuti, mo\u017eda rakijica s nogu i bje\u017e’. Kako za radnim stolom \u017eupnog ureda ne ugledah \u017eupnika, prekora\u010dih prag. Osvrnuh se lijevo, u velikoj blagovaonici (koja je sad uglavnom veliki \u017eupnikov atelijer) ugledam \u017eupnika pred \u0161tafelajem s pastelom u jednoj, a gumicom u drugoj ruci. <\/span><\/p>\n <\/p>\n <\/p>\n “Eee Stanek moj dobri” – pozdravi me. <\/span><\/p>\n “Vidi\u0161, jutros sam misu imao u 8.30, iza mise sam crkvu ostavio otvorenu, mo\u017eda tko svrati ipak nedjelja je, zato i vrata \u017eupnog stana dr\u017eim otvorena kako bih vidio jel’ tko zalazi, vidim bilo je nekoliko ljudi u crkvi od jutros.”<\/span><\/p>\n “Slika\u0161, \u017eupni\u010de moj dobri?” – odzdravih mu.<\/span><\/p>\n “Upravo iza\u0111oh iz crkve, podne samo \u0161to nije, ru\u010dak \u0107e, pitat \u0107e se moji gdje sam zapeo? Mo\u017ee li jedna rakijica na brzinu?” – velim. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Mo\u017ee, mo\u017ee, evo..” – pohita do malog stoli\u0107a, uze \u010da\u0161u, pa jo\u0161 jednu i bocu rakije, obojane nekom travom, tek malo otpijena.<\/span><\/p>\n Lice mu se odjednom razari, pru\u017ea mi \u010da\u0161icu… Kao da mu \u010ditam misli… “Hvala Bogu \u0161to mi te poslao, bar na jednu \u010da\u0161icu razgovora.” <\/span><\/p>\n <\/p>\n Nazdravismo! Dobra rakija, aromati\u010dna i jakaaa!<\/span><\/p>\n <\/p>\n “Slika\u0161?” – ponovo ga priuptah. <\/span><\/p>\n “\u0160ta \u0107u, time lije\u010dim samo\u0107u. Vrijeme mi tako br\u017ee pro\u0111e.” – re\u010de. <\/span><\/p>\n <\/p>\n A treba i dovr\u0161iti ovaj Kri\u017eni put, lagano mahnu rukom pokazuju\u0107i desetak svojih slika na kojima radi. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Evo ostalo mi jo\u0161 par postaja, \u017eelim da to bude poseban Kri\u017eni put, a valja i likovnu mapu napraviti!”- odlo\u017ei \u010da\u0161icu, i u maniri slikara prstom povu\u010de nekoliko poteza po slici na \u0161tafelaju. <\/span><\/p>\n “Pred tobom mogu, prijatelji smo…” – dohvati bojicu i naglasi rebra Raspetoga, pa prstom opet “izgladi”. <\/span><\/p>\n <\/p>\n Ka\u017ee ima misu svaki dan.<\/span><\/p>\n <\/p>\n “Svaki put pla\u010dem” – kaza i uzdahnu. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Bude\u0161 li sam?” – upitah. “Isus i ja” – odgovori. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Kad bi bar do\u0161li oni za \u010dije pokojne je misa!” – velim. <\/span><\/p>\n “Nema ih puno, iz iste su obitelji, svejedno su skupa u jednoj ku\u0107i? Crkva je velika – pa na siguran razmak!” <\/span><\/p>\n “\u0160ta misli\u0161?” – priupitah ga.<\/span><\/p>\n <\/p>\n Ee… “Ne smijem zvati nikoga! \u0160ta misli\u0161 da se netko razboli, odmah bi prona\u0161li da je bio u crkvi, da ga je ludi pop pozvao na misu i da je tu pokupio virus! Raspeli bi me novinari odmah i bez suda!” – nasmija se.<\/span><\/p>\n <\/p>\n “Svi\u0111a mi se ova!” – pokazah na sliku Marije s malim Isusom u naru\u010dju, koja je stajala na podu, naslonjena u kutu blagovaonice. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Eh, da zaboravih…, puno ljudi me zvalo i hvalilo onaj tvoj video u kojemu si pokazao moje poruke za Uskrs. Ka\u017eu ne mogu vjerovati, da si to ti napravio, mislili da je vinkova\u010dka TV.” <\/span><\/p>\n <\/p>\n Bilo mi drago, \u0161to se sjetio spomenuti taj video, nisam htio zapo\u010deti tu temu prvi. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Zasluga nije moja” – rekoh. <\/span><\/p>\n <\/p>\n Prisjetih se. Bila je tog dana velika Subota. Lijep dan. Nisam ne\u0161to imao mira, pitao sam se “O Bo\u017ee pa kakav smo ovo Uskrs do\u010dekali?” kao da Uskrs nije. Tada sam nazvao \u017eupnika da planiram do\u0107i k njemu. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Ponijet \u0107u bocu vrhunskog vina” – obratih se \u017eeni. <\/span><\/p>\n “\u010cekaj, ponesi i koji kola\u010d” – nadoda ona. <\/span><\/p>\n <\/p>\n Sada vjerujem da me Duh Sveti potaknuo na akciju – pokupio sam mobitel, kako bih mogao snimiti video, i kad sam kretao, sjetim se – mogu ponijeti i \u0161kolski dron, pa ako zatreba. Prvotna ideja je bila snimiti mobitelom video, kao nekakvu propovijed, koju \u0107u postaviti na stranice \u017eupe. Dok sam se vozio, ideja mi se razvijala u glavi, ma ne propovijed nego nekoliko \u017eupnikovih izjava povodom sutra\u0161njeg Uskrsa… \u017eupnik je rado prihvatio moju ideju, snimio sam materijal i kod ku\u0107e napravio monta\u017eu, sve je i\u0161lo glatko jer vjerujem vodila me ruka Nevidljivoga. Pono\u0107 je ve\u0107 pro\u0161la kad sam objavljivao. Uskrsna zora se bli\u017eila. Bio sam zadovoljan ishodom ove Velike Subote.<\/span><\/p>\n Dok smo tako razgovarali, podne je ve\u0107 dobrano pro\u0161lo. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Moram i\u0107i, moji me \u010dekaju. Hajde s nama ru\u010dati? – pozvah ga. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “Ne idem ni kod koga, nemoj se ljutiti.” – glatko odbi moju ponudu te nastavi. <\/span><\/p>\n Ina\u010de dok ova pandemija nije uzela maha, nabavljao sam si hranu iz na\u0161eg Doma za psihi\u010dki bolesne, donosili su mi je svaki dan. Kad je po\u010dela ova korona po\u0161ast, otkazao sam i njima, bojim se da onaj \u0161to mi nosi ne bi pokupio negdje ne\u0161to, pa bi rekli – eto da popu nije nosio hranu… Ne daj Bo\u017ee da se bolest pro\u0161iri u Dom. <\/span><\/p>\n “Pripravim si svaki dan ne\u0161to!” – svejedno moram na dijetu, nasmija se.<\/span><\/p>\n <\/p>\n I taman dok smo razgovarali o tome, na vratima se ukaza jedna dobra \u017eena, nose\u0107i mu ru\u010dak… <\/span><\/p>\n “Ma kud si ti po\u0161la sna\u0161o?” – kao da je prekori. <\/span><\/p>\n Bija\u0161e mi to prilika da kliznem, ve\u0107 dobrano kasnim na ru\u010dak. <\/span><\/p>\n U odlasku mi mislima proleti ona Matejeva: “Pogledajte ptice<\/em> nebeske! Niti<\/em> siju, niti \u017eanju<\/em>, niti<\/em> sabiru u \u017eitnice…”<\/span><\/p>\n <\/p>\n “Bog, Bog…idem ja… i dobar tek!” – velim. <\/span><\/p>\n <\/p>\n “\u010cekaj, stani!” – dohva\u0107aju\u0107i sliku Marije s malim Isusom. <\/span><\/p>\n “Rekao si da ti se ova svi\u0111a!” – nasmija se. <\/span><\/p>\n “Mislim da \u0107e\u0161 kod ku\u0107e na\u0107i mjesta za nju.” re\u010de, pru\u017eaju\u0107i mi sliku koju je ranije naslikao.<\/span><\/p>\n <\/p>\n","protected":false},"excerpt":{"rendered":" Danas bi, da stanje nije izvanredno, u na\u0161oj \u017eupnoj crkvi bila prva sveta pri\u010dest. Graja bi bila oko crkve – jer djeca su to. Crkva bi bila prepuna ljudi, a u njoj sve\u010dana blagost, bijele haljine i ti\u0161ina. I\u0161\u010dekivanje prvog susreta s Isusom u svetoj pri\u010desti. Djeca radosna, \u010dista srca, molila bi \u201eMajko zapali svije\u0107u, kraj mene tiho stani\u2026\u201c, majci suza u oku, u srcu neka \u010dudna toplina, a u glavi pitanje – o Bo\u017ee, pa kad je ovo moje dijete ve\u0107 prije doraslo sakramentu pri\u010desti, kad li pro\u0111o\u0161e sve te godine?<\/span><\/p>\n","protected":false},"author":7,"featured_media":2884,"comment_status":"open","ping_status":"open","sticky":false,"template":"","format":"standard","meta":{"ngg_post_thumbnail":0,"footnotes":""},"categories":[1],"tags":[],"class_list":["post-2565","post","type-post","status-publish","format-standard","has-post-thumbnail","hentry","category-novosti"],"_links":{"self":[{"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/posts\/2565"}],"collection":[{"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/posts"}],"about":[{"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/types\/post"}],"author":[{"embeddable":true,"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/users\/7"}],"replies":[{"embeddable":true,"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/comments?post=2565"}],"version-history":[{"count":0,"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/posts\/2565\/revisions"}],"wp:featuredmedia":[{"embeddable":true,"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/media\/2884"}],"wp:attachment":[{"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/media?parent=2565"}],"wp:term":[{"taxonomy":"category","embeddable":true,"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/categories?post=2565"},{"taxonomy":"post_tag","embeddable":true,"href":"https:\/\/zupaduhasvetoga-nustar.hr\/wp-json\/wp\/v2\/tags?post=2565"}],"curies":[{"name":"wp","href":"https:\/\/api.w.org\/{rel}","templated":true}]}}
<\/div>\n<\/p>\n
<\/span><\/p>\n<\/p>\n
<\/span><\/p>\n